Розділ IV.Блез Паскаль:наука,мораль,життя.
В наш час,коли істина схована
під таким покровом,а обман так
міцно вкорінився,розпізнати істину
може лише той,хто гаряче її любить.
Паскаль,"Думки"
Розмірковуючи на схилі літ над глибинними основами буття,Паскаль прийшов до низки парадоксальних висновків.Більшість з них зафіксовані у своєрідному філосовсько-етичному заповіті мислителя "Апологія християнства"(тобто "похвала","возвеличення")
,який називають також "Думками Паскаля про релігію та деякі інші питання",або просто "Думками".Одним із парадоксів життя за Паскалем є його ,здавалося б,повсякчасна залежність від численних збігів обставин,від простих випадковостей,а насправді-цілковита визначеність звище.
"Що може бути важливішого в людькому житті ,ніж вибір ремесла,а водночас це вирішує випадок.Діти чують,як хвалять одне ремесло і ганять інше,і ось їхній вибір зроблено..."
"Я розумію,що мене могло і не бути;моє "я"-у здатності мислити,але я ,мислячий,не з’явився б на світ ,якби мою матір вбили до того,як я став одухотвореною істотою.Значить,я не є необхідним,так само як і не є вічним і не безкінечним.Але все говорить мені за те,що у природі є хтось необхідний,вічний і безкінечний."
Паскалю самою долею судилося стати одним із великих духовних поводирів людства.І кожна випадковість у його житті тільки підтверджує цю божу волю.Він же взяв за вуздечку і саму норовисту випадковість,заклавши основи  математичної теорії ймовірностей.
Перші життєві враження
Блез Паскаль народився 19 червня 1623 року у місті Клермон-Феранні -адміністративному центрі провінції Овернь.Від парижа до Клермона строго на південь- понад 400 кілометрів.Не дивлячись на це,провінція Овернь вирізняється майже північною величавою суворістю природного ландшафту.Круті відлоги гір,кратери згаслих вулканів чергуються тут з глибокими лісистими западинами.А неподалік від самого Клермона майже на півтора кілометра в небо возвеличується найвища гірська вершина Пюї-де-Дом.Згодом їй судитиметься увійти в історію фізики.Тут буде проведено вирішальний дослід Паскаля з атмосферним тиском.Ще пізніше,вибираючи собі псевдонім для гостро публіцистичних "Листів до провінціала",Паскаль назве себе Луї де Монтальтом,тобто Луї з гори(Ia montagne по-французьки "гора").І другий свій псевдонім Амос Деттонвілль(Amos Dettonville) він утворить з тих же літер,що й Louis 
de Montalte(у такому випадку кажуть,що друге ім’я є анаграмою першого).Враження,
яке справляла грізна Пюї-де-Дом на багату уяву юного Паскаля,очевидно,було дуже сильним.
Величава суворість Пюї-де-Дом доповнювалась не меншою величавістю старовинного готичного кафедрального собору,що здіймався в небо неподалік від будинку Паскалів,а також атмоферою самого будинку,що належав голові судової палати-строгому і непідкупному Етьєну Паскалю.І тільки мати Блеза Антуанетта Бегон була втіленням лагідності і доброти.А ще-набожності.Ці свої риси вона передала і сину,і обом його сестрам-старшій на 3 роки Жильберті і молодшій на 2 роки Жаклін.Але маючи слабке здоров’я,вона померла,коли хлопчику не виповнилось і чотирьох років.
   Перші враження дитинства,навіяні усіма цими подіями та обставинами,залишили характерний відбиток на подальшому житті Блеза Паскаля.